Суспільство
-
Чому лікуватися в Україні краще
Останнім часом всі, кому не ліньки, сварять нашу медицину. На жаль, серед ескулапів багато нечесних працівників, яких єдине що цікавить — нажива. Саме вони виписують купу дорогущих ліків і радять купувати їх лише у певній аптеці. Адже від цього матимуть грошовий зиск. Є й ті, хто, мабуть, погано вчився, тому лікує абияк. Проте є й лікарі, які чесно виконують свою роботу, і їм украй образливо, що їх прирівнюють до нечесних або не дуже фахових.
-
Візерунки українського півострова
Між нашими народами — довгі роки спільної історії, вписаної в контексти тих чи тих епох. Ми ворогували і підтримували одне одного, укладали союзи і порушували їх. Але все те — в минулому. Значно ближче в пам’яті події нашого недавнього спільного совкового життя, коли один народ намагалися знищити у сибірських концтаборах чи заморити голодом, а другий — вирвати з корінням, позбавивши батьківщини. Але його душа жила і серце билося, а пам’ять живила мрію про повернення. І вони приїхали — вже в український Крим. Це стало новою сторінкою в житті кримських татар, теж непростою, але однозначно кращою, ніж було до того. Хоч знову треба було доводити системі своє право на гідне місце в цьому життя, і тут ми були єдині — два народи на рідній землі. А в тому, чому це право кримських татар не було оформлено документально, неабияку роль відіграла все та ж лиха зажерлива сусідка зі схибленим уявленням про світоустрій.
-
Судний день для суддів
Нині одне з головних завдань для України — досягнення справедливого правосуддя. Адже довіра до суддівської системи — приблизно 4%. І це попри те, що із суду виходить половина тих, хто отримав рішення на свою користь. А все тому, що навіть вони знають, якою ціною його отримали. Напередодні новорічних свят парламент ухвалив Закон «Про Вищу раду правосуддя». У перші дні нового року президент його підписав. Цей закон набув чинності. Тож які зміни чекають на українське правосуддя, з’ясовував «Урядовий кур’єр».
-
Старі схеми не пройдуть
Гучний скандал, що розгорівся на початку року між Мінздоров’я та директором Інституту серця Борисом Тодуровим, — це спосіб скасувати міжнародні закупівлі й повернутися до старих корупційних схем. Про це вчора на брифінгу в Будинку уряду заявили громадські активісти.
-
Чому пригасає ініціатива академічних формувань
Певну роль у стабілізації економіки, ефективному використанні ресурсів і державотворенні відіграють різні громадські академічні формування, які, на перший погляд, у безсистемних безрезультатних розмовах торкаються багатьох цікавих питань. Справді, нині в Україні майже сорок галузевих академій наук, творчу ініціативу яких держава, по суті, ніколи не використовувала. Як наслідок — ініціатива цих академічних формувань пригасає. Визріває розчарування серед учених, які щиро хочуть брати участь у наукових розробках, особливо в умовах воєнного конфлікту.
-
«Очаків» на вічній варті біля Сіверського Дінця
Із фотографії на мене дивиться простий хлопець. Його погляд ніби питає: «Як ви там?» Його очі всміхаються, а вдома жалоба. Біля порога — труна, оббита червоною тканиною. Поряд хрест, на якому ім’я та прізвище: «Юрій Вікторович Гринько». Плаче мати. Не відходить від труни дружина. Стоять осторонь бойові побратими, які приїхали до Новоайдара, на Луганщину, здалеку проводити в останню путь бойового товариша.
-
А судді хто?
На Сумщині організаційно-кадрова новина. Недавно завершився конкурсний марафон з добору керівників комунальних закладів культури. Тобто вперше обирали (не призначали, як раніше) очільників кількох бібліотек, обласного краєзнавчого музею, історико-культурних заповідників, академічного театру імені М. Щепкіна.
-
Не змирившись із неволею
Серед рідних дядьків Петра я любив найбільше. Це він, уже старшокласник, навчив мене вирізати з верби млинки, малювати літачки та виводити перші літери. Дядько Петро захоплювався спортом, добре вчився — закінчував Зеленьківську середню школу (Київщина). І ось війна, нацистська окупація, примусове вивезення таких, як він, «на Германію». У ролі підневільних остарбайтерів.
-
Із Петриків — до Лапландії
Переможниця конкурсу «Від селянки — до панянки» сільський голова села Петрики, що в Городищенському районі на Черкащині, Наталія Гибало нещодавно здійснила казкову новорічну подорож до Лапландії. За словами Наталії Петрівни, взяти участь у цьому конкурсі її спонукала багаторічна плідна співпраця з фірмою «Урожай», яка орендує чимало сільськогосподарських угідь. Від орендаря сільських земель громада отримує основне — конкретну соціальну допомогу. Не забувають у фірмі й про навчання сільських голів.
-
Законну пільгу ігнорувати… бо дратує інших
До тих, хто виконував покладений на нього державою військовий обов’язок і щоденно ризикував життям, влада має ставитися з увагою і повагою. А питання про виплату встановлених законодавством пільг таким громадянам не має поставати. На жаль, реалії інші. Так, воїн-афганець Герой Радянського Союзу інвалід війни першої групи Валерій Гринчак звернувся з відкритим листом до Київського міського голови, голови КМДА Віталія Кличка, де написав: «На підставі пункту 18 статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мешканцям м. Києва, нагородженим орденом Героїв Небесної Сотні (з 2014 року), Героям Радянського Союзу, повним кавалерам ордена Слави, особам, нагородженим чотирма і більше медалями «За відвагу», а також Героям Соціалістичної Праці з 1993 року виплачувалась щомісячна грошова компенсація витрат на автомобільне пальне з розрахунку 50 літрів високооктанового бензину на місяць відповідно до діючих цін на пальне».
Архів публікацій
-
президент україни
-
Урядовий портал
-
УКРІНФОРМ
-
ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ
-
урядова гаряча лінія 1545
-
ДЕРЖБЮДЖЕТ 2021
-
АНТИКОРУПЦІЙНИЙ ПОРТАЛ